Snälla, Al. Låt mig följa med.
Snälla, Al? Jag vill verkligen åka!
Nej! Låt mig förklara det en gång till.
Det här är min semester.
Jag jobbat hårt hela året, ensam.
Därför åker jag ensam på semester.
Försök stå ut, Peg. Jag är tillbaka om en vecka.
-Hej då, Al. -Hej då, Peg.
Skönt att komma bort lite.
Jag ska kolla mina resplaner.
"Bundys jorden-runt-resa 1992.
Dag ett: Anländer till New York."
Tack, "Flykten från New York".
Sen bär det vidare till vår huvudstad med "Lyckliga ludret reser till Washington".
-Dag två. -Al...
Du har inget rätt att säga "Al".
Jag vill inte höra dig säga det under min semester.
Jag är inte här.
Dag två: Jag drar vidare till gamla goda England-
-med "Brittiska brudar måste disciplineras".
-Men Al... -Ledsen, Peg.
Flygkaptenen har tänt "Ingen Peg"-skylten.
Pappa, åk inte ännu. Kelly har råkat ut för nåt tragiskt.
Ledsen, Bud. Som du ser är mitt ryggstöd nu rakställt.
Jag förstår inte. Läkaren friskförklarar honom varje gång.
Det är som när man åker med bilen till verkstan.
Den låter aldrig konstigt när mekanikern tittar på den.
Men så fort man får hem den-
-är den samma gamla skrothög.
-Vad hände med Kelly? -Hennes modellskola lägger ner.
De flyttade en trappa upp och modellerna hittade inte dit mer.
Stackars Kelly. Hon måste vara förkrossad.
Hon ägnade så mycket tid åt att lära sig-
-att snabbt klä av sig och klä på sig igen.
Det lärde hon sig nog inte i modellskolan.
Det är inte trevligt att prata så om sin syster.
Men hon är inte här, så det är väl okej.
-Var är hon? -Dit hon alltid går...
...när det krisar.
På TV World - Chicagos främsta temapark.
Ja, det var där hon grubblade över-
-varför katten Gustaf kan prata, men inte Ådi.
Det var ett tufft halvår.
Hon vandrar nog runt i Kung Fu Land.
Tänk om hon gör nåt förhastat, som att tänka?
Är jag verkligen en nolla? Är det här allt livet har att erbjuda?
Vad är det, ankan? Du har inte rört en smula.
Jag klandrar dig inte. Jag är inte heller hungrig.
Vad ska jag göra med mitt liv? Jag behöver ett tecken.
Där har vi ett!
MENINGEN MED LIVET - 25 CENT
Mästare, min modellskola har lagt ner och jag känner mig vilsen.
Vilken väg ska jag följa?
Tryck på knapp A för österländsk filosofi.
Tryck på B för gårdagens basketbollresultat.
Tryck på C om du vill få med dig hem en video...
...som skildrar hur du trycker på C.
Du har tryckt på A - djupsinnig österländsk filosofi.
Mitt barn. Kom ihåg:
Den vise mannen kan inte äta mer med fyra ätpinnar-
-än med två.
-Om han inte... -Om han inte vad?
Vad, mästare?
Vem är det som envisas med att mata den här ankan?
Om han inte vad?! Berätta - annars dödar jag dig!
Ursäkta mig. Är du från den där modellskolan som lades ner?
Ja. Hur visste du det?
Jag såg blont hår och ett bröd och chansade.
Jag har ett gott råd att ge dig.
Vänta... Här.
Tack.
Skaffa dig ett jobb.
Men hur, mästare?
Du går till personalavdelningen och ber om en blankett.
Du är så mycket klokare än den där andra statyn.
Det är därför jag har en vass pinne och en påse med hundbajs.
-Är pappa fortfarande på semester? -Ja.
Och inte så mycket som ett vykort har han skickat.
Okej.
Det här var lustigt när jag var fyra.
Efter att ha sett dina jorden-runt-resor i 18 år-
-tycker jag att det är dags att du ställer dig vid motorvägen-
-med en skylt med texten: "Hjärndöd. Skämmer ut familjen för mat."
Kom här lite, Bud. Nu ska jag förklara en sak för dig.
Du vet ju att jag bara sitter här på soffan-
-och det vet jag också.
Men resten av året säljer jag skor.
Damskor.
För feta damer.
Mycket, mycket feta damer.
Och vet du vad feta damer gör, min son?
De svettas.
Efter att ha sålt skor åt svettiga, feta damer hela året behöver jag en semester.
Så om jag inte föreställde mig det här lilla roliga-
-skulle jag kanske löpa amok en vacker dag och förgöra allt och alla jag ser.
Är det förstått?
Vi pratar mer om det när du kommer hem, pappa.
Hej, mamma. Hej, Bud. Har pappa kommit hem ännu?
Se dig omkring, gumman. Ser det ut som om han är här?
Är du okej, gumman?
Vi hörde om modellskolan.
Flera av mödrarna har ringt.
Deras döttrar vräker i sig chokladpuffar och chips.
Deras möbler, liksom deras drömmar, har gått i kras.
Hur är det med dig?
Jag kände mig också ensam och vilsen.
Jag var också nära att dränka mina synder i chips.
Men tack vare två visa statyer har jag bestämt mig för att skaffa ett jobb.
Ett jobb?
Herregud, vilken skam!
Vad ska jag säga till tjejerna på skönhetssalongen?
Säg att om deras makar nån gång har vägarna förbi flygplatsen-
-kan de få se din lilla tös på den lokala strippklubben.
Du kan väl gå och ställa dig bredvid pappa-
-så du kan ropa: "Planet, bossen! Planet!" när han landar.
Det är med stolthet jag förkunnar att jag numera jobbar-
-på temaparken TV World.
Jag älskar TV World, Kel!
Brudarna flockas till Talkshow Land-
-för att få se den bulimiska Oprah-statyn-
-som växer och krymper varje halvtimme.
Du måste fixa gratis inträde åt mig.
Visst. Jag vill vara på mitt nya jobb och höra folk ropa:
"Ett monster går löst i parken."
Är det mitt fel att tio tjejer backar in i min hand när jag går på zoo?
Hur som helst, mamma. Det här känns så bra.
Det här kan bli mer än ett jobb. Det kan bli en karriär.
Äntligen får jag chansen att visa vad jag går för.
Tack. Välkommen åter. Tack. Välkommen åter.
Tack. Välkommen åter. Tack åter. Väl...
Nej. Tack... Nej. Åter...
Vem bryr sig? Jag hatar det här jobbet.
Det här är inte ens ett riktigt jobb.
"Tack. Välkommen åter. Tack..."
UTGÅNG
Tack. Välkommen åter!
Var är pappa nu?
Enligt hans resplaner är han i Casablanca.
Jag tittar på dig, grabben.
Det här måste vara jobbigt för dig, mamma.
När pappa kommer hem kan du väl ta soffan och åka på kryssning.
Det är lugnt, Bud. Jag väljer att fantisera på andra ställen.
Men det är Kelly vi borde vara oroliga för.
Nu när hon jobbar påminner hon om nån.
Men jag kan inte sätta fingret på vem.
Kan inte världen bara gå under?
En fet kvinna kom till porten idag.
Hennes jättelika tunika dolde hennes tre-fyra rumpor.
Hon kunde gå ut genom en pytteliten biljettspärr eller en enorm port.
Gissa vilken hon valde.
Det blev köbildning. Nåt var jag tvungen att göra.
Så jag hämtade smör från "Delta Burke Let's Get Big"-utställningen-
-och smorde in henne.
Sen gick jag till Star Trek Land, tjuvkopplade Enterprise-
-och skickade upp henne i rymden.
Hon flög iväg som en grönsak ur pappas mun-
-och landade i "The Facts of Lifes" fanklubb-paviljong.
Vilken tur att den nästan alltid är tom.
Kan nån ge mig en orsak att leva?
Ingen övertygande, nej.
Jag vet vad som kan få dig på bättre humör, Kel.
Du kan fixa gratis inträde åt mig.
Jag gör inget för dig, din räka.
Jag gör inget för nån.
Nu vill jag bara sätta mig ner och koppla av.
Vem är det hon påminner om?
Tack. Välkommen åter.
Tack. Hej då.
-Hej då. -Hej då. Välkommen åter.
Kel. Släpp in mig.
Jag beklagar. Men Shemps roll i Three Stooges Land-
-är redan tillsatt.
Hämnden kommer att bli min.
Hämnden kan inte vara en kvinna.
Försvinn nu. Här kommer min chef.
-Hur går det, fröken Bundy? -Bara fint, mr Nielsen.
Ursäkta mig, sir. Jag gick precis ut men den här unga damen sa inte adjö.
Vad säger du? Jag beklagar verkligen, unge tittare.
Som plåster på såren ska du få en repris. Du får alltså gå in igen gratis.
Vi drar biljettpriset från fröken Bundys lön.
Det kompenserar nästan för hennes ohövlighet.
Men hon ser nog inte tillräckligt ångerfull ut.
Jag och resten av publiken-
-skulle gärna se hennes rakade huvud.
Modellskolan må vara stängd, men dess anda måste leva vidare.
Jag ska följa dess motto: Le som om din hjärna var vis.
Le och banta.
Le... Nånting, nånting - le.
Jag tänker inte låta den visdomen gå till spillo.
Hej, Kelly. Vad ler du för?
Inget. Livet suger.
Jag stortrivs här. Jag kommer hit så ofta jag kan.
Jag får inte nog av den där "Cagney & Lacey"-utställningen.
Den serien fick mig alltid att vilja klippa håret kort-
-och skjuta på män med min stora puffra.
"Bewitched" hade i och för sig samma effekt...
...liksom "Gilligan's Island" och "That Girl".
Ursäkta mig, mrs D'Arcy, men jag försöker faktiskt jobba här.
Jag måste verkligen koncentrera mig.
Adjö, adjö.
Coolt, va?
Inget att skämmas för. Du skaffade dig åtminstone ett jobb.
Det kan man inte säga om alla.
Här kommer en nu.
Hur var det att jobba med "Gänget och jag"?
Jag sa ju det, jag var inte med i "Gänget och jag".
Jag heter D'Arcy. Jefferson D'Arcy.
-Hette du så i "Kärlek ombord"? -Stick och brinn!
Iväg med er!
Jäkla ungar. Jag kan inte ens gå utanför dörren längre.
Här har vi ju henne.
Det måste kännas fint att äntligen vara en ansvarsfull vuxen-
-med jobb. Kan jag få lite pengar, Marcy?
De säljer snygga t-tröjor där borta.
Jag tyckte du sa att du var nöjd med kepsen.
Du fick två prylar.
-Jag betalar ju. -Om du tänker ha den inställningen...
-...vill jag åka hem nu genast. -Varför måste du...?
Om ni tänker gnälla såhär-
-kan ni väl fortsätta i "Livet runt trettio"-land?
Välkomna! Vad tycker ni om parken?
Den här unga damen var oförskämd mot oss.
Här får ni två gratis inträdesbiljetter. Vi drar det från hennes lön.
-Får jag en t-tröja också? -Absolut. Fröken Bundy betalar.
Vi kommer tillbaka senare och muckar gräl med henne igen.
-Jag behöver ett par shorts. -Varför kan inte jag få dem?
Det är ju jag som har snygga ben.
Kan de promenera hem härifrån?
Låt oss inte gräla här, i Chicagos lyckligaste park.
Du har rätt. Såklart.
Jag vet! Vi går till utställningen med Steven Bochcos misslyckanden.
De lär vara klara med "Capitol Critters"-utställningen.
-Jag vill se "Cop Rock". -Jag vill se "Hooperman".
Två tittarklagomål. Jag är missnöjd, som vi säger här.
Spara ditt missnöje åt nån annan idiot, Nielsen.
Jag är kvalificerad för mycket mer än att stå bredvid en Utg...
Utgångsskylt.
Jag kan säga mer än bara "Adjö". Jag kan säga "Goddag".
Jag kan säga "vacker fågel". Jag kan nog säga fyra-fem olika saker-
-om jag bara får chansen. Jag vill ha ett bättre jobb.
Jag säger som män har sagt till mig tidigare:
Ge mig nåt eller stick. Vad säger du om det?
Vanligen brukar två tittarklagomål innebära slutet-
-men nu när jag tänker efter så har vi nåt åt en korkad blondin.
Jag är er man.
VERMINATORN
Känner ni spänningen i luften, pojkar och flickor? Vår sista anhalt.
Ja, Reklamland.
Ser ni de snuskiga, äckliga kackerlackorna...
...som är i färd med att sluka den där pajen som mor bakade med kärlek?
Jag sa: "Ser ni de snuskiga, och lätt utbytbara, kackerlackorna?"
Kackerlackor!
Men vem hör jag nu?
En hyfsad kopia av en av stjärnorna i er favoritreklam på TV.
Ja, ungar. Det är Verminatorn!
Andas osande hett gift, som är säkert för ozonlagret. Dö, ohyra!
Hasta la vista, små insekter.
Vill nån av er ungar fråga Verminatorn nåt?
Jag.
Ursäkta mig, Verminatorn.
Kan du tala om för barnen vilket baksäte du uppträder i ikväll-
-ifall de vill lära sig mer?
Gör inte såhär mot mig, Bud. Min vrede kommer att vara fruktansvärd.
Är det nån annan som har en fråga?
Jag ser att du bär mantel, men inga trosor.
Är det för att lättare kunna byta till din hemliga identitet:
From sexleksak för flottan?
Vilka vill vara vice Verminatorer?
Jag! Jag!
Jag ser en sista kackerlacka som jag inte riktigt når.
Han är utklädd till ett bittert litet monster som inte kan få en dejt.
-Han där! -Ja.
Skicka honom till Valhalla!
Just det, ungar! Förstör hans onda tentakler!
Tentakler, sa jag! Tentakler!
-Hur var det på jobbet, gumman? -Underbart.
Du anar inte vilken makt TV har.
De där ungarna gör vad som helst för mig.
Först fick jag dem att spöa Bud.
Sen fick jag dem att hämta en hamburgare åt mig.
Sen fick jag dem att spöa Bud igen.
Det bästa är att TV World bad honom komma tillbaka som Kung Kackerlacka.
Här kommer Bud. Min lillkille.
Vad söt han är!
Är det inte fantastiskt? Jag får döma honom till döden varje dag.
Och två gånger på lördagarna.
Jag har äntligen funnit mitt kall. Att få min bror ihjälslagen.
Det är bara ett sommarjobb.
Det sa er far också för 20 år sen.
Om du hade en arm till, Bud-
-skulle du ha en dejt för veckans alla dagar.
Nu räcker det. Kom an!
-Kom på bara, kackerlackskillen. -Kom igen nu, ungar.
Tycker ni inte att er far ger mig nog med huvudbry?
Vad säger du, mamma? Att jag borde acceptera det här?
Att jag bara borde släppa det?
Jag är en collegestuderande och kräver den respekt jag förtjänar.
Vi kan inte diskutera det här nu. Vi måste hämta er far.
Familjen - jag är hemma.
-Pappa! -Al!
-Vi har saknat dig. -Hej.
Det var härligt, men jag har inte duschat på en vecka-
-så jag borde gå och lägga mig på momangen.
Men först är det en sak jag vill säga till er.
Nu slår vi oss ner. Kom här.
Jag saknar min soffa.
Just det. Vi samlas här.
Jag har upplevt allt man kan tänka sig.
Romantik, intriger, äventyr... Men jag lärde mig en sak.
Och det är samma sak runt om i hela världen.
Inget går upp mot att vara hemma med en fin, normal familj.
Undertextning: Isa Leppikorpi